Дора Габе
Раздяла

chitanka.info

От очите ми съня изсмука

тая дълга нощ, тъй неспокойна.

Няма на стената да почукам —

тя е вече помежду ни двойна.

Чувам само писъка на трена,

в тъмнината остър и тревожен.

От света съм вече уморена,

а пък ти си моя спомен тъжен.

Тежката завеса на живота

ще се дръпне нявга за минута,

да те видя млад и свеж, и бодър,

без да бъда видена и чута.

Колко много най-човешка мъка

безвъзвратната вълна отвлече.

Няма близост, няма и разлъка,

а светът е все голям и вечен.

1925

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.